Tics poètics: “Llibre dels minuts, 39.”, de Gemma Gorga
![](https://cdn.omnium.cat/wp-content/uploads/2022/05/09154256/2022-06-27_Gorga_TW.jpg)
Llibre dels minuts, 39.
La inèrcia és una estranya propietat de la matèria. Quan marxes,
per exemple, l’aire conserva l’escalfor del teu cos durant una
estona, així com la sorra guarda tota la nit la tebior trista del sol.
Quan marxes, per continuar amb el mateix exemple, les meves
mans persisteixen en la carícia, malgrat que ja no hi ha pell per
acariciar, només la carcanada del record descomponent-se al buit
de l’escala. Quan marxes, deixes enrere un tu invisible adherit a
les coses més petites: potser un cabell a la coixinera, una mirada
que s’ha entortolligat amb els tirants del desig, una crosteta de
saliva a les comissures del sofà, una molècula de tendresa al plat
de la dutxa. No és difícil trobar-te: l’amor em fa de lupa.
Gemma Gorga va néixer a Barcelona el 1968. És una poeta catalana, llicenciada i doctora en Filologia Hispànica per la Universitat de Barcelona, on treballa com a professora. El 1996, va guanyar el Premi Rosa Leveroni de poesia amb Birdology (Parsifa, 1997). Més tard, publicà El desordre de les mans (Pagès, 2003) i Instruments òptics (Brosquil, 2005), i el 2006 va guanyar el Premi Miquel de Palol de poesia amb el Llibre dels minuts (Columna), petits poemes en prosa que utilitza com a eines pel coneixement de la seva pròpia experiència. Entre les seves obres de no ficció ha publicat, amb Antoni Lozano, La cuina natural. Salut, tradició i plaer a taula (Ara Llibres, 2004), que combina tradició, gastronomia i dietètica. Alguns dels seus poemes s’han inclòs en antologies que s’han traduït al basc, l’anglès, l’eslovac i el polonès.